Регулаторите от Министерството на финансите в САЩ и най-вече ФЕД провеждат в 19 от най-големите американски банки така наречения “stress test“. Стрес тестът е основен момент в плана на Обама за спасение на финансовите институции. В рамките на тези тестове гореспоменатите регулатори се съсредоточават върху качеството и стандартите при предоставяните заеми и най-вече върху ипотеките.
Причина за повишеното внимание са големите разлики в стандартите и различните правила при предоставянето не само на ипотеки, но и на останалите кредити. Банките се аргументират с това, че условията на заемане са направени така, че да могат най-добре да отразят актуалната макроикономическа ситуация. Споменатите одитори по време на проверката са разширили критериите в размките на стрес тестовете по такъв начин, който да им позволи по-добре да различат грешките от лошия мениджмънт и тези, които са вследствие на макроикономическите фактори.
ФЕД ще обяви точните критерии при провеждането на стрес тестовете днес, а резултатите от тях трябва да бъдат обявени около 4 май 2009. Изтече информацията, че някои банки ще узнаят резултатите от тестовете още тази седмица. Предполага се, че методологията за определянето на „солидността” на банките е изготвена много стриктно. Проверяващите със сигурност не искат да допуснат грешките на своите колеги одитори от преди две години, които със своята оценка на банковите активи допринесоха за задълбочаване на банковата криза.
Целта на стрес тестовете е да покажат, че основните финансови институции ще бъдат способни в следващите две години отново да заемат средства и замразеният кредитен пазар да започне да функционира отново, така че да осигурят достатъчно капитал за себе си, дори и при евентуално задълбочаване на рецесията.
Правителствените супервайзъри преценяват най-вече спрямо размера на капитала, с който банките разполагат в момента. След това ще се оценява способността на компаниите да стабилизират печалбите в следващите няколко години, също така бъдещият подход към частния капитал и накрая да преценяват ефективността и “агресивността“, с която са действали банките по време на сегашната криза (по какъв начин са отписали активи от балансите си).
Очаква се, че най-много проблеми за проверяващите ще възникнат в областта на ипотечните кредити, където голяма роля играя фактът, че не всички клиенти могат да изплащат своите заеми. Нивото на неизплатените заеми се е повишило предимно поради това, че банките в стремежа си за по-висока печалба, не са обръщали внимание на платежоспособността на клиентите си.
Според бившия съветник на американския министър на финансите представителите на ФЕД и Министерството на финансите са предвиждали още през месец май 2007г., че след достигането на върха през 2008г. ще настъпи проблем с неизплатените ипотеки, но не са и подозирали, че този проблем ще се отрази във финансовия сектор.
Според Mortgage Bankers Association нивото на неизплатените нискокачествени ипотечни заеми за четвъртото тримесечие на 2008 г. се е повишило с 5,05% в сравнение със същото тримесечие през 2007 г. Също така се е увеличило нивото на забавените ипотечни плащания за последните 3 месеца на 2008г. до 7,9%, което е най-високата стойност от 1972 година насам.
След отпускането на 700 млрд. долара от програмата TARP (Troubled Asset Relief Program) се оказа, че ситуацията на финансовите пазари е доста по-сложна, отколкото се е предполагало, и банките все по-често настояват за увеличение на капитала им от страна на правителството. Това в повечето пъти протича под формата на покупка на преференциални акции, както например при Bank of New York Mellon Corp., най-голямата попечителска банка в света, която преди няколко дни обяви спад в печалбата с 51% за първото тримесечие до 370 млрд. долара. Именно Bank of New York Mellon получи от американското правителство инжекция в размер на 3 млрд. долара под формата на варанти и преференциални акции и така банката плаща всяко тримесечие част от 5-процентния годишен дивидент по преференциалните акции.
Основната цел на стрес тестовете според Тимъти Гайтнър е не само да се осигури стабилността на банковия сектор, но и същевременно да изчистят всички “проблеми“, които могат на повлекат към по-дълбоко свиване на икономиката в бъдеще. За изпълнението на тази смела цел Гайтнър с охота използва толкова капитал, колкото е необходимо, дори и с цената на голямо задлъжняване на САЩ.