В световен мащаб преките чуждестранни инвестиции (ПЧИ) достигнаха рекордна стойност през 2007 г., но икономическата нестабилност и инфлационни напрежения могат да окажат „охлаждащ“ ефект през 2008 г., предупредиха от агенцията за търговия и развитие към ООН, цитирани от АФП.
Конференцията на ООН за търговия и развитие (UNCTAD) представи предварителни изчисления, според които глобалният обем на ПЧИ възлиза на 1,538 тлрн. долара (1,045 трлн. евро) за 2007, което надскача предишния рекорд от 1,4 трлн. долара за 2000 г., точно преди да се пукне интернет балонът.
„Финансовата и кредитната криза, която започна през втората половина на 2007, не е повлияла на общия обем преки чуждестранни инвестиции“, казват от UNCTAD.
Увеличените корпоративни печалби и „изобилие“ от налични средства са подкрепили нарастването на стойността на трансгранични сливания и придобивания, които съставят голяма част от ПЧИ.
Перспективата за тази година обаче не е толкова розова заради нарастващите опасения от рецесия в САЩ и влиянието й върху световната икономика.
„Продължаващите външни дисбаланси, резките колебания при обменните курсове, нарастващите лихви и повишаващи се инфлационни напрежения, както и високите и волатилни цени на стоките, представляват рискове, които могат да имат охлаждащ ефект върху обема преки чуждестранни инвестиции в света“, предупреждават от UNCTAD.
За 2007 г. САЩ остават топ дестинация за ПЧИ, като привличат 193 млрд. долара, макар и това да представлява ръст от едва 10 процента спрямо 2006, значително по-слаб темп на нарастване от този в много други държави.
Сред развиващите се страни Китай получава най-много преки чуждестранни инвестиции в размер на 67,3 млрд. долара, въпреки че сумата всъщност представлява понижение с 3,1 процента спрямо 2006 г.
Като цяло повече от половината от всички ПЧИ към развиващите се страни – около 224 млрд. долара, отиват в икономиките в Южна и Източна Азия и Океания като Китай, Хонконг, Индонезия и Малайзия.
В Русия е отчетен особено силен ръст на ПЧИ – 70,3 на сто до 48,9 млрд. долара. Перспективите обаче са помрачени от по-строгите регулации за природните ресурси в страната и спорове относно разходите за опазване на околната среда и добив, отбелязват от UNCTAD.