Материалът е предложен от plamender, автор в категория Бизнес на Blog.bg
Най-голямата икономическа криза след Втората световна война предизвика значими промени в международната търговия.
Сред тях е нарастването на производствените разходи в Китай. Европейските компании, които традиционно внасят от Далечния Изток са предприели преструктуриращи програми с цел оптимизация на разходите си. Нуждите им вече са различни. Обемите на търсените доставки са намалели десетки пъти, от поръчки за милиони единици, сега се поръчват по 5 000 – 10 000 броя.
Европейските банки, повлияни също от кризата, които традиционно са издавали дългосрочни документарни акредитиви и други инструменти за финансиране на международната търговия, сега вече предпочитат краткосрочните. Това принуждава европейските компании да търсят доставчици, които са съгласни на малки по обем доставки и са локализирани близо до купувачите. От друга страна, европейските компании са в процес на значително деливъриджаване и не могат да поддържат големи складови наличности, както са го правили преди кризата.
Вследствие на кризата, западноевропейските потребители се ориентират към по-евтини стоки.
От една страна, горепосоченото може да се разглежда като недостатък за китайските износители, а от друга, като конкурентно предимство за конкурентите им от Източна Европа и особено от Турция. Големи турски компании в областта на електрониката, бялата техника и конфекцията вече отчитат значителни ръстове на продажбите през последните три месеца, които обясняват с горепосоченото. Изпълнителните директори на два от най-големите турски гиганти в електрониката и бялата техника, „Арчелик” и „Вестел”, наскоро обявиха много по-големи продажби от очакванията, особено в Обединеното кралство. Очакванията им за 2009 г. са повече от оптимистични и са базирани на възможностите, които кризата е създала.
По данни на БНБ към края на август 2008 г. износът за Европейския съюз нараства на годишна база с 924,8 млн. евро (17,1%), като делът в общия износ намалява от 62,5% за януари – август 2007 г. до 59,8% за същия период на 2008 г. Принос за намаляването на дела на износа за ЕС–15 имат и Италия, Германия и Великобритания. Най-много нараства на годишна база износът за Румъния – с 303,9 млн. евро (79%) и за Гърция – с 257 млн. евро (31,9%). Износът за Русия нараства със 132,7 млн. евро (67,7%), а за Белгия – със 128,5 млн. евро (22,4%). Спада износът за САЩ – с 30,7% (63,4 млн. евро), за Италия – с 4% (37,7 млн. евро) и за Украйна – с 10,1% (11,7 млн. евро).
Най-голям дял в общия износ има износът за Гърция (10,1% от общия износ, 1062,2 млн. евро), следван от износа за Турция (10% от общия износ, 1055,6 млн. евро).
Особен интерес представляват пазарите, където износът ни регистрира най-голям растеж и/или относителният му дял е най-голям, а именно пазарите в Румъния, Гърция, Турция и Сърбия. И четирите държави са съседни на България, което предполага по-бързи доставки и ниски транспортни разходи. Следователно местните компании, изнасящи за тези пазари, имат значителни конкурентни предимства. От друга страна, държавата вместо да харчи излишъка „на едро”, много по-ефективно би било да концентрира усилията си за стимулиране на износа точно към тези държави, там където потенциала за експорт е най-голям.
За коментари и повече информация за блога на plamender