Съединените щати се превърнаха през последните години в една изключително разделена страна. Едното от малкото неща, по които позициите на републиканци и демократи съвпадат, е политиката към Китай, пише в материал за БТА Николай Станоев. Така че който и да е следващият стопанин на Белия дом, САЩ вероятно ще запазят твърдия си курс към своя основен геополитически и икономически съперник.
Предишният американски президент - републиканецът Доналд Тръмп, започна търговска война срещу Китай, припомня Франс прес. При неговия наследник на поста - демократа Джо Байдън, политиката на Вашингтон към Пекин стана по-целенасочена, но си остана все така твърда. Сега, когато изглежда все по-сигурно, че двамата отново ще се изправят един срещу друг на президентските избори в Съединените щати през ноември в повторение на дуела отпреди четири години, на практика няма изгледи за смекчаване на американската позиция. Нещо повече, според експерти курсът на САЩ към Китай само ще се втвърди, отбелязва АФП.
"Мисля, че натискът във Вашингтон може да бъде в една-единствена посока - към по-голяма агресивност" спрямо Пекин, коментира Джошуа Мелцър, изследовател от американския институт "Брукингс".
След влизането си в Белия дом Байдън запази наказателните мита, наложени от Тръмп срещу голям брой различни китайски стоки. При това той добави поредица по-целенасочени мерки, ограничаващи достъпа на Пекин до нови технологии и американски инвестиции.
Администрацията на сегашния президент на САЩ подкрепя връщане на американските производства у дома, а Конгресът дори "настоява да се отиде още по-далеч", подчертава Мелцър.
И макар във Вашингтон да има своеобразен консенсус за твърдия курс към Китай, то се наблюдава разделение на два лагера, що се отнася до това какъв подход да бъде възприет, коментира Джеймисън Гриър, адвокат от международната правна кантора "Кинг енд Сполдинг". Според Гриър, бивш търговски представител на Белия дом при президента Тръмп, едните смятат Китай за екзистенциална заплаха в областта на икономиката и сигурността, докато другите се тревожат да не би този риск да бъде надценен, което да навлече вредни за американската икономика и търговия мерки.
Представата, че Китай е заплаха, обаче изкристализира във Вашингтон преди десетина години, посочва АФП.
"Това придоби голям мащаб по време на президентските избори през 2016 г., когато гласът на кандидата Доналд Тръмп се чуваше силно по търговските въпроси и особено за Китай", смята Гриър. Той допълва, че републиканецът е казал на глас това, което мнозина са мислели, но не са смеели да изрекат.
Според Мелцър Байдън не се надява да сключи с Пекин споразумение, включващо "големи реформи и промени", а неговата администрация по-скоро би се опитала да "се приспособи към реалността" и да "нареди съюзниците до себе си", като едновременно с това работи за "понижаване на риска в областта на сигурността". Тръмп, продължава изследователят, цитиран от АФП, от своя страна би засилил натиска върху Китай, включително с повишаване на митата.
Републиканецът впрочем вече говори за равнище от 60 процента - нещо, което би предизвикало ответни китайски мерки, с риск двустранната търговия между двете най-големи икономики в света да бъде парализирана, опасяват се експерти.
"Съединените щати рискуват да станат по-изолирани" спрямо собствените си съюзници, много от които гледат на Тръмп с недоверие, предупреждава Мелцър.
Байдън от своя страна вероятно би продължил своята политика на целенасочени мерки към Китай, като едновременно с това би засилил двустранното сътрудничество по въпроси от взаимен интерес като климатичните промени. Още повече че ако победи Тръмп, вече няма да му се налага да се показва непреклонен спрямо Пекин, отбелязва АФП.
Но който и от двамата да спечели, той със сигурност ще се опита да запази американското технологично превъзходство. Затова експерти очакват само засилване на ограниченията за износа на технологии - от биотехнологиите през електромобилите до изкуствения интелект.
И така, американските обвинения срещу Китай са многобройни: от търговския дисбаланс, през изтичането на технологии и използването на обменния курс на юана за политически цели до американския дълг, държан от Пекин. Това е един от малкото въпроси, по които републиканци и демократи са на едно мнение, обобщава АФП.
Съответно, от китайска перспектива, и двамата вероятни претенденти за Белия дом изглеждат като лоши варианти, посочва Асошиейтед прес. Пекин наблюдава надпреварата внимателно и с безпокойство, преценявайки кой от тях е по-малкото зло.
АП отбелязва, че самата предизборна кампания в САЩ може да застраши крехкото подобряване на американско-китайските отношения през последните месеци, тъй като Байдън и Тръмп вероятно ще използват твърда реторика по адрес на Пекин. Що се отнася до самите избори, нито един от двамата вероятни претенденти не изглежда особено предпочитан от Китай.
преди 5 месеца *Байдън или Тръмп твърдият курс към Китай остава* - Да видим тогава, какво ще предложат на руснаците в Европа и в частност - в украйна, за да не видят на живо най-страшния си сън - военен съюз м/у Китай и Русия. На балалайките за парите, които Китай прави от САЩ и Европа отговорът е ппррост като бял боб - и Русия получаваше основните си приходи от Европа, но разбра простата истина, формулирана от Чърчил: *Ако между войната и позора избереш позора, с него ще получиш и войната*. отговор Сигнализирай за неуместен коментар